Apie trijų didingiausių – Trakų Vokės, Lentvario ir Užutrakio dvarų likimą „ŪP“ rašė prieš dvejus metus. Ar pasikeitė situacija per šį laiką, ar visuomenei rūpi trijų Tiškevičių dvarų sodybų šalia Vilniaus likimai?
Užutrakyje jaučiama valstybės ranka Pasak Trakų istorinio nacionalinio parko (TINP) direktoriaus Gintaro Abaravičiaus, jei prieš gerą dešimtmetį viršų būtų paėmę „privatizavimo virtuozai“, ant Galvės ežero kranto šiandien lyg balta gulbė švytintys Užutrakio rūmai jau būtų visiškai sunaikinti, o E. F. Andre parkas būtų virtęs naujalietuvių gyvenamųjų namų kvartalu Trakuose. Kol TINP direkcija ryžtingai nesiėmė įgyvendinti kompleksinės Užutrakio dvaro priežiūros ir tvarkymo, tol laukiniu privatizavimu suinteresuoti asmenys sėkmingai skleidė propagandą, kad neva tik privatininkai tesugeba įpūsti gyvybę merdinčiam nacionaliniam paveldui. Šiandien tik aklas nemato, kad už vagnorkių ar litų krūvelę privatizuoti objektai taip ir nesulaukė naujųjų šeimininkų investicijų – daugelis tokių objektų tiesiog tapo spekuliacijos nekilnojamuoju turtu aukomis. O juk praėjo jau 25 nepriklausomybės metai. Šiandien Užutrakio dvaro sodyboje, kaip ir geriausiuose tokio pačio statuso Vakarų Europos pavyzdžiuose (Rundalė, Lazienkos, Versalis, Sansusi ir kt.), vyksta intensyvus kultūrinis gyvenimas, dvaras išgyvena atviro kultūrinio ir pažintinio turizmo renesansą. Užutrakis tapo etaloniniu Lietuvos dvarų kultūros paveldo objektu, kuriame ir Lietuvos gyventojai, ir užsienio svečiai turi unikalią galimybę holistiškai išgyventi ir įvertinti Lietuvos istorijos didybę, peizažo grožį ir Vakarų Europos kultūros brandą.
Pokyčiai Trakų Vokėje Pastaraisiais metais Trakų Vokės dvaro sodyboje vyko nemažai įvairių pokyčių. Tai sietina su besikeičiančiais šeimininkais. Pretenzijų į dvarą turėjusi Lietuvos bajorų karališkoji sąjunga (LBKS) dėl ne visai skaidrių finansinių reikalų buvo patekusi į Finansinių nusikaltimų tyrimų tarnybos (FNTT) akiratį. Netrumpi bylinėjimaisi baigėsi tuo, kad jau ketverius metus ši dvaro sodyba yra Vilniaus savivaldybės, t. y. valstybės žinioje. Trakų Vokės dvaro sodybos laikinai einanti direktorės pareigas Ieva Šiušaitė nedaugžodžiavo: „Perėmus istorinį objektą negalima nevalstybiškai tvarkytis. Dabar kuopiamės ir valomės“. Išties, perėmus dvarą, laikinajai direktorei teko nemažai iššūkių. Pirmiausia iki septynių žmonių buvo sumažintas kolektyvas. Suprantamas, tegul ir skausmingas, veiksmas. Pasak I. Šiušaitės, reikia ne tik skaičiuoti išlaidas darbo užmokesčiui, bet ir siekti, kad dvare dirbtų pozityvių permainų norintys kompetentingi specialistai. Kokią Trakų Vokės grafo Tiškevičiaus dvaro sodybos ateities viziją mato I. Šiušaitė? „Visa jėga dar negalime dirbti, nes tęsiasi teismų maratonas su Bajorų karališkąja sąjunga, – sako direktorė. – Mes sieksime, kad dvaro sodyboje virtų kultūrinis gyvenimas, būtų kuriamos naujos tradicijos.“
Delsiant Lentvario dvaras sunyks Visi su Lentvario dvaru susiję reikalai sukasi apie verslininką Laimutį Pinkevičių, kuris, tapęs dvaro sodybos savininku, visuomenei žadėjo jį it feniksą prikelti iš pelenų, grąžinti buvusią prabangą ir grožį, paslaptingą romantikos dvasią. Deja, trupančios sienos, fanera užkalti langai, ant stogo želiančios žolės ir medeliai sakyte sako – be valstybės ryžtingo įsikišimo Lentvario dvaras pasmerktas agonijai. Lentvario visuomeninės jaunimo organizacijos „Lentvario parko renesansas“ vadovas Povilas Plukas suglumęs rodė, kaip atrodo Tiškevičių rūmai ir parkas šiandien – istoriškai garsus objektas akyse nyksta. „Mano supratimu, atsakomybę turėtų prisiimti kiekvienas Lietuvos pilietis, – savo mintis dėstė P. Plukas. – Šis kultūros paveldo perlas – tai visų mūsų turtas ir mes jo nesugebame išsaugoti. Sutinku, kad Vyriausybė turėtų imtis ryžtingų veiksmų nacionalizuojant dvaro rūmus ir kitus statinius. Vėliau, pasitelkiant ES struktūrinę paramą ir kitus fondus, Vyriausybė turėtų įsteigti juridinį vienetą, kuris rūpintųsi, kaip sustabdyti dvaro nykimą ir jį atstatyti. Ir tik tada juridinio vieneto uždaviniai būtų pritraukti dvaro sodybos operatorių – organizaciją, kuri vykdytų kultūrinę, ekonominę, edukacinę veiklą. Vyriausybė turi imtis veiksmų nedelsiant, nes kiekviena diena didina tvarkymo kainą. Reikalingi realūs veiksmai, o ne pažadai ar deklaracijos. „Visuomeninės jaunimo organizacijos „Lentvario parko renesansas“ vadovas P. Plukas įsitikinęs, kad Lentvario dvarui gali padėti tik progresyviai mąstantys ir kūrybiški žmonės. „Matau šviesią Lentvario dvaro ateitį, kurią puoselės ir kurs jauni žmonės“, – sako P. Plukas.
Daug ką lėmė godumas
Vitas KARČIAUSKAS Kultūros paveldo departamento Vilniaus skyriaus vedėjas
Visų trijų dvarų likimams didelę įtaką padarė ne pagarba žmogaus kūrybai, bet godumas. Šis veiksnys lėmė dabartinę liūdną Trakų Vokės dvaro rūmų būklę. Stebina, kad tai pademonstravo Lietuvos elito – bajorų palikuonys. Finansinės naudos siekimas lėmė ir Lentvario dvaro rūmų dabartinę būklę. Neteisindamas formalaus savininko, turiu pastebėti, kad čia cinišką godumą pinigams demonstruoja SEB bankas, kuris suteikė finansinę paramą privatizuojant šį objektą, o dabar, kuomet jau vyksta varžytinių procesas, formalusis savininkas paliktas vienas, bankininkams Lentvario dvaras tėra eilinis objektas ir pinigai yra aukščiau visko. Toks jų elgesys rodo, kad Lietuvos valstybė ir jos kultūra jiems – tuščias garsų junginys. Stebina dar ir tai, kad neprižiūrimų rūmų vertė mažėja, bet bankininkams tai neatrodo svarbu. Trakų rajone esantys du Tiškevičių dvarai šiandien matomi kaip vaiski diena ir gūdi naktis. Užutrakis gyvuoja ir didina apsukas, o štai Lentvario parkas merdi. Kovo mėnesį Trakų rajono savivaldybės administracija gavo Kultūros ministerijos išaiškinimą, kad ji neketinanti ieškoti galimybių valstybei perimti dvarą. Kitaip kalbant, šis opus klausimas paliekamas spręsti rajonui. Pavasarį Trakų rajono savivaldybės merė E. Rudelienė teigė, kad Lentvario parkas bus tvarkomas pagal Aplinkos ministerijos 2014–2020 metų Europos Sąjungos investicijų veiksmų programą. Tik tokiu būdu būtų prisidėta tvarkant šį svarbų kultūros paveldo objektą ir vietovę.
Vladas KASPERAVIČIUS „ŪP“ korespondentas
Autoriaus nuotraukos
Peržiūrėti visą numerį galite ČIA.