Naujojo žiedų sezono sodininkai pradeda laukti jau rudenį, kai grįžta namo su tulpių, narcizų, krokų ir kitų gėlių svogūnėliais, kurie po kelių mėnesių taps kiemo puošmena. Apie tai, ką dar reikia žinoti sodinant svogūninius, pasakoja agronomas, landšafto dizaineris Tautvydas Gurskas.
Rytas PAUKŠTYS
Pirmas klausimas, kuris visada jaudina sodininkus, – kada?
Sodinti galima spalio pabaigoje. Tačiau spėsite ir vėliau, sodinkite, kol žemė nėra įšalusi ir dar galima įkišti svogūnėlių. Todėl jei svogūnėlius perkate prekybos centruose, siūlau palaukti nuolaidų. Parduotuvėse gėlių svogūnėliai ilgai nelaikomi, todėl jau spalio pabaigoje ir lapkritį jų galima nusipirkti gerokai pigiau. Kuo vėliau sodinsite, tuo šalčiau bus dirbti, tačiau pavasarį gėlės vis tiek puikiai žydės. Kartą esu sodinęs net gruodžio pradžioje – pavasarį vaizdas buvo įspūdingas.
Svogūninių turi būti daug – taip išgaunamas geriausias efektas.
Visada siūlau nepatingėti ir sodinti daug – pavasarį sužydės, net kaimynai ateis gėrėtis! Dažnai klausia, kiek tulpių sodinčiau. Sunku atsakyti. Esu susodinęs 16 tūkstančių vien tulpių, o kur dar narcizai ir kitos gėlės. Tačiau tai priklauso nuo gėlyno dydžio ir pageidaujamo efekto.
Jei kartu su tulpėmis ar narcizais žydi dailieji auskarėliai, raktažolės, neužmirštuolės, tada svogūninių gali būti ir mažiau. Tačiau jei pageidaujate spalvingos jūros, kokias dažnai matome pavasarinėse užsienio sodų fotografijose, 1 kub. m reikia bent 100 svogūnėlių. Jei gėlynas užima 10 kub. m, svogūnėlių reikės mažiausiai tūkstančio!
Juk šios išlaidos tik vienam kartui?
Nebūtinai. Tačiau beveik visas veisles galima išlaikyti, jeigu po žydėjimo svogūnėlius iškasite, išdžiovinsite, vasarą taisyklingai laikysite ir rudenį sodinsite iš naujo.
Nenorintiesiems to daryti, siūlau rinktis gal ne pačias madingiausias, bet laiko patikrintas veisles, kurių iškasti nebūtina kasmet. Tai būtų ‘Triumph‘ grupės tulpės, Darvino hibridai – jas augino ir mūsų tėvai. Be abejo, jas reikia tinkamai prižiūrėti: tręšti, nenuskinti lapų, kol patys nenugelto ir nenunyko, taip išsaugosite maisto medžiagas, iš lapų tenkančias svogūnėliui, kad šis būtų stiprus ir pasiruoštų kitam pavasariui. Kartais žmonės, nenorėdami žiūrėti į negražius vystančius lapus, juos nukarpo, tad tulpių svogūnėliai silpnėja.
Tiesa, pradedantieji sodininkai kartais prisibijo tulpių, ne visiems lengva su jomis susidraugauti. Ką jiems patartumėte?
Noriu padrąsinti – kas nebandė sodinti svogūninių, pradėkite nuo narcizų, ypač tų senųjų, paprastų – poetinių. Narcizų iškasti nereikia. Jie labai atsparūs, puikiai auga, jų kasmet daugėja, žiedukai kuklūs, bet sode tvyrantis kvapas įspūdingas. Net Maironis juos labiausiai mėgo. Jie ir mano mėgstamiausi – puikiai atrodo tarp senų medžių, asocijuojasi su senais sodais, be to, tradiciniai darželių augalai vėl grįžta į madą.
Nepageidaujantieji poetinių narcizų gali rinktis iš daugybės kitų. Yra skirtingų spalvų, aukščių, žiedų formų! Narcizai puikiai dera su populiariais smilginiais augalais, kurie atželia vėliau, o abiejų priežiūra labai lengva. Gal atsargiau reikėtų rinktis tik pilnavidurius – jie dažnai neatlaiko lietaus, šlapi žiedai sunkūs ir kotelis lūžta. Tokius verčiau sodinti prie standesnių augalų, galinčių pasitarnauti kaip atrama, pavyzdžiui, neužmirštuolių ar tulpių.
Tulpių mylėtojai, nenorintys žiūrėti į nužydėjusių gėlių plotą, jas gali sodinti deriniuose su kitais augalais, tada gelstantys lapai nekris į akis.
Derinant tulpes su kitais augalais, sunkiausia numatyti, kada tulpė žydės. Ant pakuotės dažniausiai būna parašyta, kad žydi gegužę arba birželį.
Reikia paieškoti informacijos profesionaliuose tinklalapiuose, dažniausiai anglų kalba. Jie rašo, kurią savaitę pražįsta konkrečios rūšies ar veislės tulpės, bus lengviau suplanuoti, su kokiais augalais derinti, kas sudarys foną. Derinant tulpes svarbiausia – jų žydėjimo laikas, aukštis ir spalva.
Tulpėms, ypač vėliau žydinčioms, tinka sėjamos, saulę mėgstančios gėlės: kosmėjos, gvaizdūnės, rugiagėlės. Privengiu derinių su viendienėmis ir vilkdalgiais, nes tai gana stipriai besiplečiantys, užgožiantys augalai. Užtat mielai derinu su smilginiais, kurie suveši vasaros viduryje ir užstoja gelstančius tulpių lapus.
Labai gražu derinti su senoviškais augalais: dailiaisiais auskarėliais, raktažolėmis, ar žydinčiais vėliau, tarkim, 48 savaitę. Tai gali būti neužmirštuolės. Tiesa, šis derinys išgaunamas pavasarį greta iš rudens pasodintų tulpių susodinant atskirai išdaigintas neužmirštuoles (taip dažnai daroma miestų želdynuose, kur visi svogūniniai traktuojami kaip vienkartiniai) arba pavasarį pasėjus neužmirštuoles (kurios žydi antrais metais), o rudenį greta susodinus tulpes. Gerai parinktos, prižiūrėtos, patręštos tulpės išgyvens ir kitais ar dar kitais metais. Itin įspūdingai atrodys tulpių ir neužmirštuolių derinys žydint obelims.
Ryškus tulpių ir smulkiažiedžių našlaičių kontrastas išgaunamas našlaites pasodinant ten, kur rudenį sukišti tulpių svogūnėliai. Jas sodinti reikia labai negiliai, žydi ryškiai, o smulkūs žiedeliai sudaro puikų foną stambiems tulpių žiedams.
Sunkiau rasti derinius labai ankstyvoms arba keistų spalvų tulpėms. Greta ko auginti labai tamsias?
Taip, beveik juodos – iš tiesų, tamsiai raudonos – tulpės žalumoje vizualiai paskęsta. Man gražu jas derinti su didesniu skaičiumi labai šviesių arba baltų tulpių, žydinčių tuo pačiu metu. Juodos gėlės iš tolo nekviečia, bet kai prieini pasigėrėti baltais žiedais ir atrandi juodą, smagu pasimėgauti šiuo efektu.
Labai ankstyvos tulpės – dažniausiai botaninės, kurios išsiskleidžia tik saulei pašvietus, arba Kaufmano grupės mažylės, labai gražiai atrodo deriniuose su scylėmis ir žydrėmis.
Visi žino, kad svogūninius reikia sodinti maždaug dviejų svogūnėlių gylyje, bet kaip tiksliai tai padaryti, ypač jei greta auga kiti augalai?
Labai patogu sodinti naudojant paprastą grąžtą, tik dėkite patį didžiausią – išgręžti skylę ir įstatyti svogūnėlį. Taip pat naudoju kastuvą, bet žemės juo neatkeliu – stipriai jį smeigiu, patraukiu ir sukišu svogūnėlius. Kai sodinate dideliuose plotuose, kur augs vien svogūniniai, įdirbkite visą plotą kultivatoriais ir sukiškite rankomis.
Jei žinau, koks plotas turi būti užsodintas, stengiuosi vengti griežtų, nenatūraliai atrodančių linijų. Tada pasižymiu ploto ribas ir išbarstau numatytus sodinti svogūnėlius. O tada einu ir sodinu ten, kur guli. Ant pasodintų svogūnėlių galima drąsiai lipti, suspausta žemė jiems netrukdys, priešingai, prie jų pelėnams bus sunkiau prieiti.
Kokie dar yra dėmesio verti svogūniniai augalai?
Dabar labai populiarūs dekoratyviniai česnakai, tačiau daugelis renkasi didžiuosius, žydinčius vasarą: ‘Globemaster‘, ‘Ambasador‘. Siūlyčiau atkreipti dėmesį į kitas rūšis, į mažyčius pavasarinius, kurie pigūs ir puikiai dauginasi. Pavienis žiedas nuotraukoje gal ir nebus toks įspūdingas kaip tulpės, tačiau gėlynui suteikia spalvų, kurių pavasarį būname labai išsiilgę.
Juk todėl mus taip žavi anksti žydinčios sakuros ar magnolijos. Svarbiausia nebijoti ir nepatingėti svogūnėlius susodinti dabar. Nepamirškite ir pačių pirmųjų: snieguolių, scylių, krokų. Iš jų formuokite raštus, tai bus didžiulė motyvacija pavasarį pradėti dirbti. Išėjote iš namų pasigėrėti žiedais: nurovėte piktžolę, nupjovėte išdžiūvusią šaką, nurinkote per žiemą nubyrėjusius sausus graižus. Pirmieji žiedai – kaip rytinė saulė. Tai išbudinimas iš žiemos miego ir didžiulė motyvacija vėl grįžti į sodą. Geras truktelėjimas pavasario darbams!
Ryto Paukščio nuotraukos
2022-11-18Susijusios temos - skaitykite: tulpės, narcizai, krokai, neužmirštuolės, svogūnėlių sodinimas, tulpių sodinimas, narcizų sodinimas, krokų sodinimas