Vaisių ir daržovių vartojimo skatinimo ugdymo įstaigose ir bendrojo lavinimo mokyklose programa „Vaisiai vaikams“ pradėta vykdyti 2009-2010 mokslo metais. Nuo 2013 m. gruodžio 1 d. vaikams iki dešimties metų nemokamai dalijami tik išskirtinės kokybės arba ekologiški morkos, obuoliai, kriaušės bei išskirtinės kokybės arba ekologiškos obuolių, kriaušių, morkų, serbentų, braškių, aviečių, aronijų sultys ar jų mišiniai. Už šios programos koordinavimą atsakinga Žemės ūkio ministerija (ŽŪM), o už įgyvendinimą – VĮ „Žemės ūkio ir maisto produktų rinkos reguliavimo agentūra“ (RRA). Lėšų šiai programai skiriama nemažai, bet nepakankamai, tad, jai išpopuliarėjus, 2013-2014 mokslo metams iš ES biudžeto Lietuvai paprašius papildomai skirta 1,6 mln. EUR (5,52 mln. Lt). Tik kaip ir kam obuoliams skirtas lėšas paskirsto tiekėjai ir ar visi išskirtinės kokybės bei ekologiškos produkcijos augintojai jiems įtinka? „Ūkininko patarėjas“ surengė debatus „Ar reikia stipresnės kontrolės ir nuostatų pataisų, kad grandinės „augintojai–tiekėjai– ugdymo įstaigos“ veikla būtų skaidri?“.
Prie diskusijų stalo susėdo LAMMC Sodininkystės ir daržininkystės instituto Sodininkystės technologijų skyriaus vedėjas, vyresnysis mokslo darbuotojas bei Lietuvos verslinių sodų „Vaisiai ir uogos“ asociacijos vadovas dr. Darius KVIKLYS, AB „Luksnėnų sodai“ direktorė Elena ŽILINSKIENĖ ir ŽŪM Žemės ūkio gamybos ir maisto pramonės departamento direktoriaus pavaduotojas Saulius JASIUS.
Debatų vedėja – „Ūkininko patarėjo“ korespondentė Vanda BARONYTĖ.
„ŪP“: „Iš pradžių trumpai įvardykite programai „Vaisiai vaikams“ keliamas sąlygas ir joms įgyvendinti skiriamas lėšas.“
Saulius JASIUS: „Minėtoje programoje dalyvauja trys subjektai: ugdymo įstaigos, paramos gavėjai (tiekėjai) ir išskirtinės kokybės (IKP) bei ekologiškų produktų augintojai ar gamintojai (sulčių bei tyrių). Konkrečiai minėtą produkciją vaikams tiekia RRA registruoti paramos gavėjai, kuriais gali būti pačios ugdymo įstaigos, ūkininkai ir tiekėjai, kurie vaikams jau tiekia maistą.
Procedūra nesudėtinga: RRA reikia pateikti, paraišką norint dalyvauti šioje programoje. Šiuo metu IKP vaisius augina 30 sodininkystės ūkių, bet ugdymo įstaigoms juos teikia apie 10 ūkių. Lietuvos ekologinių ūkių asociacija (LEŪA) irgi norėjo šioje programoje dalyvauti. Kaip jiems sekasi, nežinia. Bet pasirinkimo galimybė sudaryta kiekvienam.
Ši programa pradėta įgyvendinti 2009 m. ir kasmet ji įgyja vis didesnį pagreitį. 2011–2012 mokslo metais dalyvavo 1236 ugdymo įstaigos (vaikai iki 10 m.) ir jiems išdalyta 2 480 t vaisių už 8, 896 mln. Lt (ES parama 4, 061 mln. Lt, nacionalinė parama – 4, 84 mln. Lt). 2012–2013 mokslo metais jau dalyvavo 1367 ugdymo įstaigos (84 proc. visų šalyje esančių ugdymo įstaigų) ir išdalyta 1 975 t vaisių už 6,94 mln. Lt (ES parama – 4,3 mln.Lt, nacionalinė – 2, 64 mln. Lt). 2013-2014 mokslo metams iš ES biudžeto papildomai skirta 1,6 mln. EUR (5,52 mln. Lt) ir tai yra 75 proc. paramai reikalingų lėšų.
Dabar ši programa labai svarbi vaisių augintojams, kuriems atsirado laisva niša rinkoje vaisiams, jų sultims ir daržovėms realizuoti. Taip pat vaikai pratinami prie sveikos mitybos. 2013 m. rugsėjo– gruodžio mėnesiais išskirtinės kokybės obuolių vaikams pateikta 164 t, ekologiškų sulčių 90 l ir 662 l sulčių, pagamintų iš išskirtinės kokybės vaisių. Minėtos kokybės obuoliai įvertinti 3,5, kriaušės – 4, morkos – 2,2 Lt/kg, vaisių ir daržovių sultys – 3,5 Lt /l. Tačiau citrusinių vaisų nebeliko.“
„ŪP“: „Paminėjote, kad programoje dalyvauja tik dešimt išskirtinės kokybės vaisių augintojų. Kodėl?“ Darius KVIKLYS: „Šalies sodininkai su pavydu žiūrėjo į latvius, kurie jau seniai vykdo tokią programą ir rajoninėms mokykloms patys tiekia obuolius. Turėdami tokį pavyzdį, norėjome tokios pačios galimybės. Šiuo metu iš užsiregistravusiųjų 30 IKP obuolių augintojų apie 20 jų yra smulkūs ir šioje programoje dalyvauti negali. Dalyvaujantiesiems būtinos modernios saugyklos. Juk vaisius reikia išlaikyti iki birželio. Tad RRA konkurso dalyviams turėtų būtinai iškelti šią sąlygą. Iš tikrųjų, pagal esamas vaisių normas vaikams, šalies sodininkų realizuojami išskirtinės kokybės obuoliai sudaro nedidelę šio derliaus dalį (apie 5–8 proc.).Tačiau tai tik pradžia.“
„ŪP“: „Vadinasi, programoje dalyvauja dešimt stambiųjų sodininkystės ūkių. Kadangi mokslo metai jau įpusėjo, gal galima įvardyti, kaip augintojams sekasi naujoje rinkos nišoje?“ Elena ŽILINSKIENĖ: „Viskas būtų gerai, bet sodininkai atsidūrė tarp tiekėjų ir mokyklų bei darželių. Kreipiausi į kelias savivaldybes bei Lietuvos savivaldybių asociaciją, kad jie pasidomėtų šia programa. Atsakymai gauti panašūs: mokykloms reikia įvairių maisto produktų, obuolių, citrusinių vaisių, bulvių, tad mokymo įstaiga žemdirbio paramos gavėju – tiekėju nepasirinks! Kita vertus, aš ir nenoriu, ir negaliu įlįsti į tiekėjų verslą ir užimti kažkieno vietą. Aš noriu turėti teisę dalyvauti RRA skelbtame konkurse ir tapti augintoju, turinčiu galimybę ir teisę realizuoti savo produkciją. Šiuo atveju smulkieji sodininkai įsipareigojimų įvykdyti negalės dėl anksčiau minėtų reikalavimų. Dabar programa „Vaisiai vaikams“ tapo monstru, kur augintojams iš nustatytos kainos 3,5 Lt/kg tiekėjai siūlo po1,6 Lt/kg, nors išskirtinės kokybės obuoliai turėtų būti mažiausiai 20 centų brangesni. Kita bėda, kad nei mokyklų, nei tiekėjų, nei Sveikatos apsaugos ministerijos atstovai nesupranta, kas yra išskirtinė kokybė. Bet kokia dėmelė obuolio paviršiuje jiems kelia nepasitikėjimą. Jeigu augintojai dalyvautų ir laimėtų konkursą, sąžiningus tiekėjus susirastume patys, o iš numatytos kainos (3,5 Lt/kg) liktų informacijos sklaidai ugdymo įstaigoms.“ Saulius JASIUS: „Nesusipratimų atsiranda todėl, kad mokyklos ir vaikų darželiai pavaldūs savivaldybėms ir daugumos jų merai teigia, kad jau esami maisto produktų tiekėjai yra ir šios programos dalyviai, nes jiems lengviau prie visų produktų pridėti obuolius. Tad realiai augintojai dalyvauti programoje negali, nors teorinė galimybė yra. Tačiau girdėti kalbų, kad tiekėjai ieško landų, kaip kuo daugiau užsidirbti iš už obuolius nustatytos kainos – 3,5 Lt/kg, juolab kad ši kaina skirta ne tik vaisiams, bet ir užmokesčiui už jų pristatymą. Suprantama, kalbas reikia pagrįsti faktais, bet tiekėjai turi būti atsakingi už produkcijos kokybę ir vykdyti programos reikalavimus. Dabar susidaro įspūdis, jog silpniausia šios programos dalis yra vaikų maitinimo organizavimas.“
„ŪP“: „Žemės ūkio produkcijos gamintojai gana dažnai tampa supirkėjų įkaitais. Ir šiuo atveju derybų objektas – konkrečios obuolių kainos paskirstymas?“ Elena ŽILINSKIENĖ: „Iki šios programos nuostatų pakeitimo tiekėjai vežė pigesnius lenkiškus obuolius, tad ir toliau stengiamasi lobti augintojų sąskaita. Tad tiekėjams pasiūlius už išskirtinės kokybės obuolius sumokėti po 1,8 Lt/kg, pasipylė įžeidinėjimai ir buvo aiškiai pasakyta: mokame po 3,5 Lt/ kg, bet man turi grįžti 2 Lt/kg be apskaitos dokumentų. Tokį „verslo planą“ jie siūlė ne man vienai. Buvo ir kitas pasiūlymas – parduoti ženklintą pakuotę. Vadinasi, bus įsigyti keli šimtai kilogramų tinkamų obuolių dėl dokumentų, o vėliau mano vardu prekiaus nestandartiniais ir tikrai ne išskirtinės kokybės vaisiais.“ Darius KVIKLYS: „Tiekėjai pasinaudoja smulkiaisiais sodininkais, nes jiems pelningiau nusipirkti kelias tonas kokybiškų obuolių vien dėl dokumentų ir tuo prisidengus bet kokius obuolius mokykloms tiekti visą žiemą.“ Saulius JASIUS: „Nesąžiningų tiekėjų pasiūlymų neplanuoja nei RRA, nei ŽŪM, nei mokyklos, juolab augintojai. Vadinasi, RRA tiekėjus privalėtų griežtai kontroliuoti: kokia produkcijos kilmė, ar ūkiai sertifikuoti ir gali programoje dalyvauti. Be to, RRA nesudėtinga sutikrinti ir tiekiamų vaisių kiekius iš kiekvieno ūkio: juk nerealu, kad 1 ha sodo realizuoja 100 t išskirtinės kokybės ar ekologiškų obuolių.“
„ŪP“: „Kokie programos „Vaisiai vaikams“ reikalavimai galėtų ištaisyti minėtus nesusipratimus?“ Elena ŽILINSKIENĖ: „Su UAB „Aukštikalnių sodai“ vadovu apytiksliai suskaičiavome, kad pagal šią programą ugdymo įstaigoms reikėtų apie 1 400 t išskirtinės kokybės obuolių vieniems mokslo metams. Geriausia, kad visi 30 IKP augintojų dalyvautų šios programos konkurse ir, būdami konkurso laimėtojai, patys rinktųsi tiekėjus. Galima nurodyti, kokių veislių obuoliai, kokiais kiekais ir kada bus tiekiami, o mokyklos ir darželiai galės reikšti pretenzijas dėl vaisių kokybės. Būdama garantuota, kad tieksiu vaikams obuolius, parinkčiau tik atitinkamų ir gerų veislių vaisius, kurie ir skanūs, ir gerai laikosi (`Alyvinis`,`Katja`, `Lobo`, `Auksis` rudeniui ir pirmiems žiemos mėnesiams; `Noris`, `Lygol`, `Šampion`, `Likusem` vėlesniam laikotarpiui). Tačiau dabar tiekėjai renkasi augintojus, iš kurių obuolius nuperka pigiau. Jeigu man iš numatytos sumos moka tiek, kiek „Maximoje“ kainuoja antros klasės obuoliai, tai kam man vargti su IKP? Sodininkų vardu galiu pasakyti, kad iš programos „Vaisiai vaikams“ ir iš pasišventimo auginti išskirtinės kokybės obuolius pastaruoju metu jokios naudos. Kažkiek bus kompensuota už derliaus netektį ir – viskas.“ Darius KVIKLYS: „Lietuvos sodininkams nauja vieta rinkoje ir parama labai naudinga. Deja, reikalus gadina problemos su tarpininkais. Iš tikrųjų sodininkai kaip tiekėjai gali sumažinti išlaidas, nes tarpininkai dalį lėšų skirs logistikai. Tačiau reikia suprasti ir mokyklas: joms paprasčiau išrašyti sąskaitas vienam tiekėjui nei keliems (atskiras sąskaitas už morkas, sultis, obuolius ir t.t.). Čia norėtume sulaukti didesnio dėmesio ir supratimo iš mokyklų vadovų, rajonų švietimo skyrių, kad jie palaikytų augintojus, ypač esančius greta, ir sudarytų tiekimo sutartis tiesiai su augintoju, o ne su tarpininku, kurio tikslas – kuo pigiau nupirkti, dažnai nekreipiant dėmesio į kokybę, ir pasiimti kuo didesnę maržą.“ Saulius JASIUS: „Susidaro įspūdis, jog iš programos norima išeliminuoti visus tiekėjus, kad liktų tik augintojai. Bet ar sutiks savivaldybės ir ar to norės visi sodininkai? Ir ar bus užtikrintas programos tęstinumas? Ir kaip vaisius pristatys į nuošalesnius rajonus? Kita vertus, ir augintojui laimėjus konkursą atsiranda įsipareigojimų.“
„ŪP“: „Kaip su problemomis susitvarkys sodininkai, tapę savos produkcijos tiekėjais?“ Darius KVIKLYS: „Kalbant apie nuošalesnių rajonų ugdymo įstaigų aptarnavimą galiu pasakyti, jog yra rajonų, kuriuose nemažai verslinių sodų, auginančių išskirtinės kokybės produkciją, pvz., Pasvalys, Biržai, Panevėžys. Be to, kai kurie sodai pagal auginimo apimtis gali tikrai aprūpinti ne vieną rajoną, tad IKP galima laisvai tiekti visoms šalies mokykloms.“ Elena ŽILINSKIENĖ: „Kiekvieną sodininką dėl produkcijos kokybės visada sukontroliuos RRA. Be to, patiems sodininkas bus įdomu, ar vaikai patenkinti obuoliais. Kaip augintoja, laimėjusi konkursą, rinkčiausi tiekėją, kuris pasiūlys geresnes sąlygas ir mano vardu nespekuliuos lenkiškais obuoliais. Kalbant apie nuošalesnius rajonus, kas dalyvaus konkurse, tas ir nuveš. O kuris nenuveš, neis į konkursą. Jeigu programos „Vaisiai vaikams“ taisyklės ir reikalavimai nebus pakeisti, neliks ir išskirtinės kokybės obuolių augintojų. Neapsimoka dėl esamų nedidelių dėmelių šiuos obuolius po 50 ct/kg parduoti sulčių gamintojams. O ekologiškų obuolių ne tik derlius prastas, bet ir ilgai išlaikyti neįmanoma. Dauguma sodininkų, turėdami šią produkciją, mąsto kaip aš.“
„ŪP“: „Vis tik tinkamesnio varianto, kad kokybiški vaisiai pasiektų vaikus, teks ieškoti?“ Saulius JASIUS: „ŽŪM uždegė žalią šviesą kokybiškai produkcijai ir jos augintojams, bet įgyvendinant programą dalyvauja skirtingų institucijų atstovai. Savivaldybėms tenka nemenka atsakomybė ir aptariant šiuos klausimus ateičiai, reikėtų ir jų atstovų, kad žinotų augintojų lūkesčius ir norus. Tad reikia surasti tinkamiausią variantą, kad lietuviški kokybiški produktai pasiektų vartotojus. Tačiau RRA reikėtų tikrinti ne tik tiekėjus, bet ir tuos, iš kurių perkami obuoliai. Išskirtinės kokybės augintojų produkcijos kiekiai žinomi, tačiau kainos – augintojų ir tiekėjų derybų objektas.“ Darius KVIKLYS: „Verslinių sodų asociacija „Vaisiai ir uogos“ dėkingi už galimybę dalyvauti minėtoje programoje. Bet taisytinų dalykų bus visada ir šiuo atveju atsiradusi problema su tiekėjais – tarpininkais ne atsitiktinė. Juk dauguma jų naudojasi išskirtine galimybe produkciją tiekti ir spaudžia augintojus dėl kainų. Šiuo atveju kontrolė turi būti užtikrinta.“ Elena ŽILINSKIENĖ: „Atsiradus problemoms reikia jas aiškintis ir taisyti, jeigu reikia, tobulinti esamą sistemą. Šį klausimą visoms tarnyboms ir augintojams reikėtų spręsti bendrai ir išeitis bus rasta.“
Laimučio BRUNDZOS nuotraukos
Peržiūrėti visą numerį galite ČIA